Tidligere i Heroes
Endelig giver mit liv mening. Jeg har reddet 53 liv på seks uger.
Du kan godt. Du kan skænke liv.
Fik du hans evne?
Tag dit liv tilbage, Emma.
Jeg tvang en mands erindringer ind i hovedet på en anden mand.
Og nu rumsterer hans bevidsthed rundt herinde.
Nogen har forurenet dit sind.
- Vil du tage imod en som mig? - Vi er din familie.
I aften byder vi en ny bror velkommen.
Vi kalder det en skrigende skattejagt.
Er der en mere som dig her? Tror du, de vil dræbe dig?
Ikke mig.
- Becky? - Hvad er det, der sker?
Becky var usynlig, og den krog stak igennem dig ...
Men nu har du det helt fint.
Seriøst? Jeg har lige set en flok vilde hunde jagte jer.
Du milde gud. De vandflasker, de gav os ...
- Der var sikkert stoffer i. - Ja. Jeg har lige set jer kysse.
Du har vist ret. Stoffer.
Vi holder mund med det, så søstrene ikke ved, de fik os.
- Okay. - Præcis.
Se bare. Problemet løst.
Jeg troede, vores problem var en usynlig lystmorder.
- Er du okay? - Nej.
Becky har lige forsøgt at slå mig ihjel.
Øjenvidner siger, at de to tog kolliderede.
Hvad er der sket? Jeg var i metroen ...
Der skete en ulykke. Du skal gøre mig en tjeneste ...
Vrik med tæerne. Vil du gøre det for mig?
Er det fint nok?
Ja, det er fint.
Prøv igen.
Flot. Du skal nok klare dig.
Er du okay? Du ser udmattet ud.
Jeg har det fint.
- Hvad har vi her? - Han er lidt rystet, men klarer sig.
Det er den fjerde med en mild skade.
- Heldet er med os i dag. - Dagen er ikke slut endnu.
Hav en god rejse, mr. Parkman.
- Giv mig min krop tilbage. - At se passivt til stinker, ikke?
- Hvor skal vi hen? - New York.
Det sidste jeg husker, er Peter Petrelli, som stak mig halsen.
Dengsedrengen må vide, hvad der skete derefter.
- Du kan også bare sige det. - Glem det.
Som du vil.
Jeg flyver ikke så ofte. Og slet ikke på første klasse.
Så er det jo godt, at min livs- opsparing kan udvide din horisont.
Blå alarm. Gate 37. Det er ikke en øvelse.
- Hvad fanden sker der? - Du har en pistol i tasken.
- Hvad taler han om? - Hvem taler du til?
Det var ikke kun sokker, du pakkede i morges.
Der er ingen pistol i den taske. Du fandt ikke nogen pistol.
- Jo, vi gjorde. - Nok kan du styre min krop ...
Men du får aldrig adgang til min evne.
- Det stinker, ikke? - Det er en fejl. Jeg er strisser.
Jeg kan forklare det. Jeg er strisser!
KAPITEL OTTE: SKYGGEBOKSNING
Beklager, Lydia.
Der er sket noget. Jeg har ikke noget valg.
Jeg har lavet et rod, som jeg må rydde op.
Rekruttering af Claire Bennet er vist en tabt sag.
Du kender mig jo. Jeg er de tabte sagers skytshelgen.
- Det er en tabt sag. - Nej. Der må være noget.
Der er intet om Becky Taylor eller hvorfor hun ønsker mig død.
- Eller hvorfor, hun dræbte Annie. - Præcis.
Lad os ikke glemme, at hun allerede har dræbt en af dine bofæller. Fedt!
Jeg kan prøve at finde nogle svar på hendes værelse.
Og hvis du finder Becky? Eller hvad nu, hvis hun er her?
Og bare venter på at dræbe mig. Usynlig ...
Vi kan gøre hende synlig ...
Se ... ingenting.
Jeg skal måske bare gå med dig.
Nej, bare bliv her. Det er mere sikkert.
Og luk ikke nogen ind, før jeg er tilbage. Okay?
- Okay. - Der sker ikke noget.
Lås døren.
Arbejder du her?
Kan du finde ud af at lægge pres på et sår?
Giv ikke slip. Kan du gøre det for mig?
Hvis du ser en læge, så sig, hun er klar til at blive syet.
Tak.
Du skal tjekke en journal.
Alt ikke-nødvendigt personale bedes finde et andet sted at hjælpe.
Pulsen er 140. Tilstanden er kritisk.
Gør plads, folkens.
Hvad er der galt? Hvor er hans journal?
Vi kan tjekke hans journal, når vi har reddet ham.
Kom nu. Flyt jer, folkens.
Hvis en gammel hare som mig kan flytte hende, kan du også.
- Hvorfor skal jeg være pirat? - Så du ikke falder udenfor.
Bare rolig. Du kan stadig være løs på tråden.
- Hej, Claire. - Du kommer da lidt sent.
Har I set Becky efter hun kidnappede os?
- Efter hun gjorde hvad? - Kidnappede os.
- Til skattejagten. - Skal vi på skattejagt?
I kan ikke huske noget.
Det var hurtigt.
Når min datter ringer, smider jeg alt.
Vi er bare så heldige i dag.
Fire timer i lufthavnen på at tale dig ud af kniben.
For stadig at have flyveforbud. Og nu det her.
Hvordan overså jeg det kæmpe stykke metal midt på vejen?
Måske gjorde jeg, så du ikke så det.
Det her kunne jeg vænne mig til. At være skurken, sabotøren ...
- Har du slet ingen kropsstyrke? - Jeg er faktisk uhyre stærk.
Stærk nok til at forhindre dig i at tage til N.Y.
- Næppe. Jeg har kontrollen. - Er du sikker på det?
Er du okay, sønnike?
Ja. Men min bil har det ikke så godt.
Jeg kan et par tricks. Skal jeg gøre et forsøg?
- Værsgo. Det er jeg glad for, mr ...? - Hank. Det var så lidt.
- Ræk mig lige hjulnøglen. - Selvfølgelig, Hank.
Er du okay? Det så ud til at gøre ondt.
Jeg har det fint.
Det bliver vist en lang tur til New York.
Hvad?
- Vil du måske slå mig? - Nej.
Du, Hank.
Du har ret.
- Uhyre stærk. - Du har lige dræbt ham.
Nej, jeg har ikke.
Du dræbte ham.
- Lad os gennemgå reglerne. - Du har gjort dem klare.
Gentag dem.
Vi fjerner alle de slemme ting. Såsom Becky ...
Og du beholder alle de gode ting. Såsom din ven Gretchen.
Jeg skal gøre mit bedste. Men livet er ikke altid så enkelt.
- Jeg undersøger hendes værelse. - Det er det for enden.
- Gå tilbage til din ven. - Jeg går med dig, Claire.
Hvad? Nej, nej, nej. Har du allerede glemt reglerne?
- Lad Gretchens hukommelse være. - Hun må være en rigtig god veninde.
- Far, lad nu være. - Han sletter ikke hendes hukommelse.
Han går med, så Becky ikke kan være usynlig.
Okay?
- Det er faktisk en rigtig god plan. - Det er ikke min første gang.
- Tak, far. - Vi ses senere.
Kom så, Rene.
- Han hjalp dig. - Præcis.
I hans død har han hjulpet med at vise grænsen.
- Hvilken grænse? - Den jeg kan krydse og du ikke kan.
- Jeg kan dræbe folk med koldt blod. - Du kan ikke ...
Verden er mit gidsel, Matt. Alle og enhver ...
Til hver en tid. Så drop dit fis. Jeg er i kontrol. Forstået?
Undskyld. Jeg hørte dig ikke.
Ja. Jeg har forstået.
Godt.
Jeg har det fint.
Jeg kan ikke ... For mange har brug for hjælp.
Evnen suges konstant ud af mig for så at komme igen.
Og så suges den ud igen.
Måske burde du holde op.
Og være almindelig?
Jeg må hellere gå derind igen.
De kunne godt bruge din hjælp. Jeg så dig med suturen ...
- Hvor har du lært det? - På klovneskolen.
Seriøst.
Medicinstudiet. Jeg droppede ud.
- Du pakker. Hvorfor? - Fordi jeg tager hjem.
- Muligvis for stedse. - Nej, det må du ikke.
- Jeg skal nok tage mig af det. - Med hvad? Babypudder?
- Det indgyder ikke just tillid. - Det ved jeg godt.
Derfor har jeg tilkaldt min far.
Du er alt for vigtig ... for mig.
Jeg vil ikke miste dig.
- Jeg beklager virkelig. - Vent, du forstår ikke.
Det her er Rene. Han kan forhindre Becky i at være usynlig.
- Jeg frygter for mit liv, okay? - Det ved jeg godt.
Gør du? Becky er ikke efter dig, for du er usårlig. Det er jeg ikke.
Det skal nok gå. Mig og min far har gjort det tusind gange.
Præcis! Det her er hverdag for dig. Det er det ikke for mig.
Jeg er bare ikke ligesom dig.
Vil du ikke nok blive hos hende indtil hun er på flyet?
Kan jeg hjælpe dig?
Muligvis. Forhåbentligt.
Jeg beklager den kejtede introduktion.
Og for min dagsorden. Mit navn er Samuel.
Jeg leder efter min niece Rebecca ... Becky.
Hvorfor skulle jeg vide, hvor din niece er?
Fordi hun fortalte mig, hvem du er, Claire.
Jeg ved, du er særlig. Ligesom hende. Som mig.
Du tænker nok, hvem er han og hvad ved han om mig.
Ja, noget i den stil.
Jeg ved, det er svært at stole på nogen ... når man er en af os.
- Hvorfor skal jeg så stole på dig? - Det skal du ikke. Ikke endnu.
Hvis du har tid, så har jeg måske nogle svar til dig.
Jeg havde en makker som dig engang.
Hvis jeg husker ret, vil 10.000 volt gøre dig synlig.
Og lidt til.
Jeg ønsker ikke at bruge den her.
Hvorfor finder jeg det så svært at tro på?
- Er du alene? - Jeg kan spise for to.
Jeg vil gerne have tahitianske pandekager og en cola.
Øh.... en cola light.
Livet er for kort til kunstige sødestoffer.
Amen ...
Lynette. Jeg snupper en almindelig cola.
Åh, hun er da sød. Ikke?
Sjov historie ... Jeg forsøgte engang at dræbe en servitrice her.
- Du kan ikke dræbe hende. - Forstod du ikke "verden er mit gidsel"?
Jo. Og jeg har holdt min kæft.
Og nu skal du tale.
Gidsler bruges som pressemiddel. Jeg vil vide alt.
Hvordan jeg endte i dit hoved, og hvor min krop er.
Nej.
Der er dejligt isoleret deromme.
Ingen vil høre hende skrige.
Hold nu op.
Stop. Vil du ikke nok stoppe?
Okay.
Bare fortæl mig, hvad jeg vil vide.
Dit valg. Hendes liv er i dine hænder.
- Har du brug for noget, kære? - Det har jeg faktisk.
Okay!
Jeg fortæller dig alt.
Mange tak.
- Så du kan flytte Jorden? - Noget i den stil.
Vi er alle som dig. En familie. Folk med ekstraordinære evner.
Rebecca kom til os, da hun var meget ung.
- Så hun er ikke din niece? - Familie er mere end blod.
Det handler om tillid, om kærlighed ...
Om dem, der accepterer dig for den, du virkelig er.
Betingelsesløst.
Becky skubbede min bofælle ud ad vinduet. Accepterer du det?
Selvfølgelig ikke, men Rebecca er kompliceret.
Hendes far blev myrdet, da hun var fem år.
- Er det min skyld? - Nej. Det er ikke dig, hun er efter.
Det handler kun om dig.
- Undskyld, kender jeg dig? - Kan du slet ikke huske mig?
Nej, du så mig jo aldrig. Men jeg kan godt huske dig.
Jeg var fem, da du kom til mit hus, -
- og prøvede at tage mig og min far.
Han bad mig holde mig ude af syne.
Jeg havde aldrig set ham så bange.
Og så kom min far?
- Skød først, spurgte bag efter. - Han havde sikkert en god grund.
Ja, vi var anderledes. "Potentielt farlige."
Din far arbejder over loven, når det kommer til folk som os.
Livet er indviklet.
Jeg skjulte mig under sengen, og ønskede, du ikke fandt mig.
Mit ønske gik i opfyldelse. Du så mig ikke.
- Din evne viste sig. - Jeg ønskede, det hele ikke var sket.
Og at min far kom tilbage.
Jeg har spekuleret hele mit liv.
Hvorfor kunne jeg få et ønske og redde mig selv, men ikke ham?
Jeg troede, Becky havde lagt det bag sig.
- Men hun vil hævne sig. - Gennem dig.
Da jeg opdagede, du havde en datter, gav jeg mig selv et løfte.
Jeg stjæler alle hendes drømme, ligesom du stjal mine.
Det gør mig ondt med din far. Det var min skyld.
- Men du rører ikke min datter. - Jeg gør jer begge ondt.
Becky, her er dit kostume.
Øh, hej. Hvad laver du her?
Jeg leder bare efter en. Men hun er smuttet.
Jeg er virkelig ked af det med din bofælle. Begge to.
- Godt, du sendte hende væk. - Det gjorde jeg ikke.
Hun rejste.
Det er svært at se det ekstraordinære -
- igennem normale øjne.
Frygt er lettere end forståelse.
Hvordan håndterer du det?
Ved ikke at håndtere det.
Jeg har omgivet mig med folk, som er ligesom mig selv.
Det er lettere for en som dig selv at forstå dig.
Derfor kom jeg til dig og ikke din far.
Vi ved begge to, hvad han ville gøre i sådan en situation.
Nej, forklar mig det.
Hvad ville Bennet gøre?
Jeg ønsker jer ikke ondt.
- Han sagde, han var Beckys onkel. - Du trak tiden ud.
- Du holdt mig i gang. - Du elsker vist at snakke.
Tror du virkelig, jeg vil stole mere på dig end min far?
Jeg løb lige ind i din niece. Hun mangler vist et par brikker.
Rebecca er en meget forstyrret pige.
Det havde du noget med at gøre.
Et ansvar.
Okay. Lad os tale om ansvar. Hvad ved du om dette?
- Hvad er det? - Døden følger det kompas.
- Først Danko ... - Agent Danko dræbte min bror.
Han startede det her. Vi ønskede ikke blod.
Din ven med knivene sprættede mig op.
Min familie kan være i fare, hvis kompasset havner i de forkerte hænder.
- Vi vil bare forblive skjulte. - Fra hvem?
Folk som dig, til at starte med.
Du er kendt for at brænde jorden for at finde folk som mig.
Jeg vil bare finde Rebecca og skaffe hende hjælp.
Og jeg vil have svar.
Hjælp! Hjælp!
Hun trækker ikke vejret. Det er lungekollaps.
Jeg kan godt. Ræk mig behandlingskittet.
Overtag.
Hej, skat. Du skal nok klare dig.
Du gjorde det.
Du bør behandle os ordentligt foran din datter.
Hun er trods alt ligesom mig.
Du bør passe på, hvad du fortæller min datter.
Bebrejd ikke din far. Han forstår os virkelig ikke.
Rebecca, nej!
Kom her.
- Nej, far! - Pas på!
Nej, far!
Undskyld. Er du okay?
Undskyld.
Okay, sandheden er, at efter Peter nedlagde dig -
- overførte jeg Nathans erindringer.
Jeg fik din krop til at tro, at den var ham.
Jeg havde aldrig prøvet det før.
Jeg troede, jeg slettede alle rester af Sylar.
Jeg anede ikke, at det hele ville blive hos mig.
Det er jo bare skørt.
Må jeg bede om regningen, Lynette?
Du gjorde det ikke alene. Hvem var ellers involveret?
- Mor-Petrelli, ikke? Hvem ellers? - Bennet.
Alle andre tror, du er død.
Nå, men ...
Jeg havde den forkerte bror. Jeg skal finde Nathan.
- Og få min krop tilbage. - Og hvad så?
Så dræber jeg ...
... hver og en, som havde det mindste med det at gøre.
JEG ER BEVÆBNET JEG DRÆBER JER ALLE
Du burde holde øje med, hvad du sidder og kradser ned.
Rør dig ikke!
- Hvad fanden har du gang i? - Jeg krydser den grænse.
Du sagde, jeg ikke var mand nok til at tage et liv.
Du tager fejl. Jeg tager dit.
Du er en idiot. Du dør sammen med mig.
Ja.
Det ved jeg.
Pistol!
Undskyld, jeg skubbede dig.
- Blå mærker bider ikke på mig. - Nej, du har ret.
Du er fantastisk. Ved du godt det?
- Du mener vist ekstraordinær. - Jeg ønsker, du får alt.
Du fortjener det.
Et socialt liv. En uddannelse.
Det hvide stakit. Det hele.
Men som du sagde, kan livet være kompliceret.
Godnat.
- Hvem er det? - Min nevø, Christopher.
Han druknede.
Jeg passede ham, og blev distraheret et øjeblik.
Jeg hørte ham ikke.
Jeg prøvede at genoplive ham.
Det skete lige inden mit andet turnusår.
Det var derfor, du droppede ud.
Ja.
Det er fra Megan.
Hun sagde, det kun er for meget særlige mennesker.
Særlig.
Jeg kunne ikke redde ham.
Men du reddede hende.
Du reddede mig.
Tak.
Tager du studiet op igen? Og bliver læge?
- Kan du se farverne. - Nej, den evne er væk.
Men vi kan stadig spille, hvis du har lyst.
Stadig ingen puls.
Beklager, jeg måtte udsætte dig for det.
Jeg kludrede i det med Claire. Jeg blev bare utålmodig.
Bare rolig. Det gik ikke efter planen -
- men jeg tror, vi har Claire, hvor vi ønsker det.
Jeg lovede dig hævn, og den skal du nok få.
- Vi har et stort problem. - Hvilket?
Sylar er forsvundet.
NEW YORK MANISON ØDELAGT AF KÆMPE JORDSKRED
HELT REDDER FAMILIE PÅ FIRE
Nathan?
Gudskelov.
- Hvad sker der? - Jeg er vist i knibe, Pete.
FORTSÆTTELSE FØLGER